- Hvor er prinsen? - Landet er i kaos etter trollinvasjonen.
- Uhøflig å være sen til sin egen kroning. - Ja. Ridestøvlene tar livet av meg.
Der er gamle kong Cole. Jeg må presentere deg for skredderen min.
Deres kongelige høyheter, adelige, mine damer og herrer.
Nå en skjønnhetsåpenbaring, den dansende, skopassende dronning, -
- selveste midnattsmysteriet: dronning Askepott!
- Se på det! - Hun kan ikke være 200 år!
Hun har vel hatt masse magisk kirurgi!
Hvor er Wendell?
Dette er de kongelige gemakker. Dronningen sover nok nær sin bedrager.
Jeg regner med at hun har prinsen vår i naborommet - der!
Kanskje jeg tar feil.
Lukk døra.
- Dette må være et gjesterom. - Nei. Dette er hennes rom.
- Hva er det? - Ja, hva er det?
Speil!
Jeg har funnet det! Det er reisespeilet!
Manhattan! Vi har funnet det. Vi kan dra hjem!
- Virginia, la oss dra mens vi kan. - Jeg kan ikke dra ennå.
Jo, det kan du. Ulv, si at hun kan dra. Kom an!
- Jeg må se henne først. - Hun er ikke mora di!
Hvem hun enn er, så er hun ikke kvinnen vi kjente!
Vi er blitt ledet hit. Speilet var kun et middel til å få oss hit for å møte henne.
- La oss dra hjem mens vi ennå kan. - Nei. Jeg må se henne!
Ditt siste ønske er innvilget.
- Har jeg vært flink, majestet? - Svært flink.
Hva?
Det var tryggest å bli med dem, se til at de ikke spolerte planene dine.
Hva har du gjort?
Det er veldig enkelt, Virginia. Jeg adlyder dronningen.
Christine, hva gjør du her? Kjenner du oss ikke igjen?
- Jeg har aldri sett noen av dere før. - Jo! Jeg er Virginia, datteren din!
Christine, ikke se rett gjennom meg. Det er meg, det er Tony!
- Jeg vet ikke hvem dere er. - Vi er fra New York, der du bodde før!
Dette er bare magi for å distrahere meg.
Mylady?
La meg være alene med piken. Hiv ham i fangehullet. Bring Wendell til meg.
Ulv.
Du kan gå på kjøkkenet nå.
Jeg har merket deg lenge, gjennom speilene mine.
Men du har vært skjult, jeg har ikke kunnet se deg. Hvorfor det, tro?
Du ser ikke særlig kraftfull ut. Har noen hjulpet deg?
Blåser en liten, død heltinne deg opp som min motstander?
- Jeg er datteren din. - Jeg har ingen datter.
- Hvorfor forlot du meg? - Du var uønsket.
Lett å se. Har du ikke alltid visst det?
Innerst inne? At du var den stygge andungen?
Dessverre har din søken nå gitt deg illusjoner om at du er eslet til noe stort.
Du har begynt å tenke at du er i stand til stordåder.
Men du hadde rett i det du før sa: Du er alminnelig.
Alminnelig og stygg.
Sammenlikne deg med meg i speilet mitt. Speil kan ikke lyve.
Tror du at du er vakrere enn meg? Se.
Spør speilet.
Speil, speil, på veggen der...
Hva er det du gjør med meg?
Hvem er vakrest i landet her?
Hva gjør du?
Nei!
Du pirrer nysgjerrigheten min. Hvorfor er du kommet hit?
For å finne deg! For å få deg til å innse hvem...
- For å drepe meg. - Nei! Selvfølgelig ikke!
Men jeg skal drepe deg først. Nå. I dette øyeblikk.
Hold deg unna, ellers..!
Hva da? Ser du etter denne?
Jeg vet alle dine ynkelige planer, alt.
Tror du Snøhvit hjelper deg? Hun er død.
Det er derfor hun sender en jentunge etter meg med gammel magi.
Er den forgiftet?
- Nei. - Din lille løgnhals.
Ga den meg så mye som en rift, ville den drepe meg på flekken.
Men den er helt nydelig.
Har du noen gang i hele ditt liv vært glad i meg?
Stopp!
Nei! Det er ikke meg!
Vi har et problem på kjøkkenet.
Lås denne piken inne!
- Jeg tar meg av henne etterpå. - Hva skal du gjøre med alle sammen?!
Ikke mer enn du ville gjøre med meg.
- Virginia. - Pappa.
Er alt bra med deg?
Jeg er lei for det.
- Hva skjedde med henne? - Hun er gal. Hun er syk og hun...
Før hun gikk fra oss, ble hun bare verre og verre.
Jeg har aldri fortalt noen hva som hendte den kvelden hun gikk.
Du husket det ikke engang, så jeg kunne ikke fortelle deg det.
Hva skjedde?
- Hun prøvde å drukne deg. - Hva mener du?!
Det er ikke sant!
Hadde jeg kommet hjem ett minutt senere, ville du ha vært død.
Ikke pes, ikke bjeff og slutt å mumle.
Jeg prøver å huske talen min!
Gjør du det du skal i kveld, så kan du få hvilken tispe du vil.
- Du! - Ikke la dem berøre hverandre!
- Men det er meg! - Gjestene blir mistenksomme.
Ta med hunden til skjulestedet mitt. Det er en siste ting jeg må gjøre.
Dette kongeriket kan bli vårt.
De vil sette deg på prøve. Pass deg for Askepott, hun er største trusselen.
Ikke rør deg!
Alt er i sin skjønneste orden.
Som De befalte, majestet: Den sterkeste gift som er lagd.
Den dufter himmelsk.
- Sa han gift? - Så det er ikke gresskarsuppe?
- Har du smakt på den? - Selvsagt ikke, majestet.
Hvordan vet du da at det er den sterkeste gift som er lagd?
Ja, hvordan vet du det?
Vel?
Smak på den!
- Det er definitivt ikke gresskarsuppe. - Se på ham! Død som ei sild!
Musefeller! Dødelig gift! Smøreost! Det er ikke som i gamle dager.
Min utspekulerte, lille ulv. Du gjorde meg bekymret en stund.
Da du slapp meg ut av fengsel, lovet jeg å tjene deg. En ulv holder alltid ord.
Når kvelden er over og jeg hersker over alle De ni riker, vil ulver være viktige.
Jeg gjør dem til mitt hemmelige politi, og du blir sjefen.
Pust, pes! Sjefsulv!
Vi har ventet i timevis.
Får jeg be om taushet for den kommende konge av Det fjerde rike.
Jeg presenterer vår helt, dagens mann.
Han er årets kongelige personlighet, han er simpelthen den beste:
Prins Wendell Winston Walter Hvit!
Wendy!
Det gikk visse rykter om at noe hadde tilstøtt deg. Er det sant?
Nei da. jeg gikk bare en lang tur i riket mitt, slik man gjør.
Pust, pes! Sjefsulv!
Gjett hvem ulvene skal jage vekk da! Bøndene vil ikke ane hva som bet dem!
Unnskyld meg.
Av ei gjeterjente kan man lite vente
Til Askepott.
Se på dette. Jeg så det tidligere og det tok nesten pusten fra meg.
- Grimm. Han Grimm? - Må være det.
Eventyrene var ikke oppdiktet, men sanne. Han var her for 200 år siden.
Grimms Eventyr- du husker dem? Jeg leste dem for deg da du var liten.
- Det om eselet som bare åt tistler. - Det var i Ole Brumm.
- Hva står det der? - Det er på tysk. Jeg kan ikke tysk.
- Jeg kan tysk! - Jeg også! Ost er Käse.
Tippetippetippetippetippetippe -
- tippoldefaren vår lærte det av selveste Wilhelm Grimm!
Så søtt. Tysktalende mus.
Hva betyr dette her?
"Wenn Sie fliehen wollen, müssen Sie den Hebel drehen."
- "...må du vri på håndtaket..." - Nei, vri på spaken!
Håndtak heter Klinke!
"...må du vri på spaken hvis du vil flykte."
- Flykte?! - Spak?
Her er ingen spaker. Vri på ringene!
Prøv de der borte.
Se!
Skynd deg! Kanskje vi ennå har tid nok!
- Kan noen redde De ni riker, er det dere. - Lykke til, dere vil trenge det.
Takk.
Fram til prinsens 21-årsdag har tronen stått og ventet på ham.
Men før han kan bli konge, må han vise oss at han har lært de tre dydene -
- tapperhet, klokskap og ydmykhet!
La første utfordrer tre fram.
Jeg er Løvfall, alvenes dronning.
Det er et meget stort ansvar du tar på dine unge skuldre i dag.
Og jeg undres om du er tapper nok til å bli en av oss.
Tapperheten hans utfordres!
Fortell! Fortell!
Trollkongen truet dette riket.
Jeg utfordret ham til kamp, mann mot hund.
Han var så svær og så fæl. Han trakk sverdet, og vi kjempet.
Jeg kastet meg på alle fire og knurret. Han slo etter meg og jeg klorte ham.
Så satte jeg tennene i ham og rev strupen over på ham!
- Bravo! Strålende! - Sånt et dyrisk mot!
Han har bestått den første prøven. Wendell har kongemot!
- Ta et våpen. - Vi kan ikke slåss med våpen!
Ta et våpen, pappa!
Tiden er inne for utfordring nr to! Dronning Rødhette III, -
- hersker over Det andre rike.
Hva slags klokskap har du tilegnet deg på din reise gjennom riket ditt?
Den var vanskelig!
Jeg har gått langs hver vei, -
- jeg har snust på hver hekk, jeg har vandret landet rundt.
Og jeg har funnet bein.
Bein?
Ja, jeg fant en diger haug med hundre ferske, saftige bein.
Jeg tok ett og gravde ned de andre 99.
- Lurt tenkt. - Kløktig!
Han bygger opp militærreservene våre i tilfelle krig! Virkelig klokt!
Han har bestått den andre prøven! Vise Wendell!
Hvilken vei?
Her.
Nei, jeg mener det er denne veien.
Hvorfor spør du når du bare overhører meg?
Det er midnatt. Tradisjonen tro gjør damene seg klare til Askepott-valsen.
Mener dere at jeg er for gammel? Vekk!
Kongens skål. Blåskjegg! Kongens skål.
Gamle kong Cole.
Du oppfører deg så rart. Er noe galt?
Må du virkelig hjem innen midnatt?
Nakken min! Hjelp meg! Jeg er 200 år gammel.
- Hjelp meg. Gi meg hånden. - Jeg er lei for det.
- Hva er dette? - Kongens skål.
Vennligst ta et. Kongens skål.
Dette må være veien til ballsalen.
- Den er ikke låst, noe sperrer for døra. - VI har knapt med tid. Skyv!
Fytte alvete! Flå dem levende!
Det holder ikke. Løp!
Nei. Den er låst!
Vent.
- Det tar for lang tid. Jeg oppholder dem. - Nei, pappa, du blir drept!
Blås i meg, du må redde alle sammen! Ikke vent på meg, jeg oppholder dem!
- Hvis ingen motsetter seg utnevnelsen... - Vent!
Jeg har min tvil om ham.
- Har du? - Er du virkelig prins Wendell Hvit, -
- dattersønn til Snøhvit, mannen -
- som skal bli konge?
Jeg er...
Seier til Trollriket!
Nei!
Nei, jeg er en bedrager!
Jeg er ikke prins!
Jeg er...
...helt vanlig!
Fytte alvete!
Jeg blir aldri stor som Snøhvit.
Enkelte er født til storhet, men jeg er et pakkdyr.
Jeg er ingen leder.
Jeg er en retriever!
Jeg vil ikke ha jobben.
Jeg vil ikke ta jobben!
Jeg er ikke verdig!
Vondt!
Han besto den tredje prøven. Han har vist ydmykhet.
Han har bestått de tre prøvene. La ham nå bli kronet!
Virginia!
Kong Wendell! Lykkelig alle sine dager!
Du får bare se på.
Tiden er inne for kongens skål, Deres majestet.
Kongens skål!
For evig fred -
- og alle de bein vi kan gnage!
For evig fred og alle de bein vi kan gnage!
Jeg syns jeg klarte meg svært bra!
Gift!
Vil noen ha påfyll?
Nei?
Du er sannelig iherdig.
Skal du drepe meg også?
- Jeg ville la deg gå. Vet ikke hvorfor... - Du vet hvorfor.
- Forsvinn! Dra mens du ennå kan! - Nei!
Du var bare et rent uhell. Du skulle vært drept ved fødselen!
Hvordan våger du å si sånt til meg!
Drep henne nå!
Drep henne, ellers gjør jeg det selv!
Nei!
Slutt, mamma!
Dæggern!
- Du stakk meg til blods. - Jeg er lei for det.
Nei, vær så snill - ikke dø!
Ikke dø, bare husk hvem du er!
Det er for sent.
Nei, ikke gråt.
Lille piken min.
Jeg ga fra meg sjelen min.
Vent!
Nei!
Herregud.
Hva skjedde?
Jeg har visst drukket for mye champagne.
Hva er det som skjer?
Hvorfor er dere ikke døde?
- Jeg trodde du forgiftet alle sammen. - Å nei! Trollstøv!
Jeg byttet ut giften med trollstøv, så det skulle se overbevisende ut.
Er lei for at jeg måtte lure deg. Kom igjen, trå til, Wendy!
Det burde gjøre susen.
Jeg er tilbake!
Hei.
Jeg har ventet på at du skulle våkne. Du har sovet i nesten to døgn.
Jeg tror ikke jeg skjønte hvor trett jeg var.
Hva har jeg gjort?
Det er ikke din feil. Ikke klandre deg selv.
For det var...
Skjebnen min.
Virginia.
- Glem henne. - Nei.
Mine lorder og ladyer, jenter og gutter, -
- applaus for kong Wendell!
For et mot som knapt kan fattes, for tapperhet i farens største stund, -
- tildeler jeg mine kjære venner de høyeste ordener i mitt rike!
Først min midlertidige tjener Anthony.
Mitt folk, se vennen min!
Han er ikke lenger en stakkar som vasser i selvmedlidenhet.
Han er ikke lenger en halvskallet feiging som heller stikker av enn å slåss...
- De har tatt poenget nå. - Ikke lenger en grisk egoist...
- Wendell, ordenen! - Nei.
Han er heltemodig forandret!
Hvor finnes det modigere mann enn Anthony Den tapre!
Til denne lenge lidende hunden har jeg fått lagd en spesiell hals-orden.
Den forvirrede hunden får bo i en gyllen kennel like ved sitt eget fjell av bein.
Kanskje best jeg ikke rører ham, aldri godt å vite hva som skjer!
Og så var det ulven.
Til ham har jeg ingen orden.
Pust, pes, så typisk!
I stedet har jeg en kongelig benådning for alle ulver i hele kongeriket.
Fra nå av skal ulver være kjent som helter!
For det var en edel ulv som reddet De ni kongeriker!
Det er ulvene det - de snille gutta!
Så var det Virginia...
Hvordan kan jeg belønne deg for det du har gjort og det du har mistet?
Denne blomsten fikk jeg av Snøhvit da jeg var sju år, -
- den dagen hun forlot slottet vårt for alltid.
Hun sa at jeg en dag ville treffe henne igjen, -
- selv om hun aldri ville vende tilbake.
Nå skjønner jeg hva hun mente.
Da jeg var liten, hadde du en pelskåpe.
Jeg husker at du kom inn på rommet mitt...
Jeg kjenner ennå parfymeduften din.
Og du gned pelsen over kinnet mitt.
Da visste jeg...
Jeg visste at du virkelig var glad i meg.
Jeg ville alltid være din lille pike.
- Anthony, jeg vil tilby deg en jobb. - Nei takk.
Vent til du hører hva det er. Jeg vil at du skal bygge et nytt slott til meg.
- Jeg er ingen arkitekt. - Nei, et hoppeslott!
Du får fin tittel, en stor eiendom og hundrevis av tjenere. Alt du trenger.
Det er veldig... Men majestet, jeg kan ikke lage plast her.
Du ber meg jo om å gi deg en industriell revolusjon.
Du vil være omgitt av unge skjønnheter som vil beundre deg som nasjonalhelt.
Frøken, hitover!
Til å spise opp. Ja!
Hva vil du ha å spise?
- Du må spise noe. - Ja, du må spise noe.
Ja vel, jeg tar... Jeg tar litt fisk.
Fisk.
Kelner! Kom med noe fersk fisk straks!
Takk.
- Er alt bra med deg? - Det går bra.
Det går bra med henne.
Jeg ønsker at du meg anbringer på din kjærestes ringfinger
Forlovelsesringen min!
En syngende ring mislykkes aldri i å kapre jenta!
Det er skjebnen. Ta den på!
Jeg prøver den bare. Jeg skal ikke gifte meg.
Klart du skal! Barnet vårt må jo ha en far.
- Jeg har ikke tenkt å få barn. - Det er litt for sent nå.
Hva mener du?
Du har en liten ulvevalp inni deg. Lodden, liten fyr som meg, bare mindre!
Tro meg, jeg er ulv - jeg vet sånt.
- Er det sant? - Jeg bare vet det.
Det er ingen tvil, ingen ting å lure på
Nå skal vi tre snart ha små!
Der var det jeg var.
- Vil du virkelig bli? - Ja.
Dra tilbake til New York og bli vaktmester?
Og jeg er ennå ettersøkt for væpnet ran!
Jeg blir noen uker, så kommer jeg tilbake.
Da ser jeg deg snart.
Jeg er så glad i deg, pappa.
Du har ikke kalt meg pappa siden du var lita jente.
Klar?
Ja.
Ser deg snart, bestefar!
Bestefar?!
Jeg skulle gjerne sagt at Ulv og jeg levde lykkelig alle våre dager.
Men livet vårt ble snart forstyrret av en ny krise i kongerikene.
Men det er ikke denne historien. Denne historien er over.
Og når du lever hver dag av hele ditt hjerte, -
- da kan du leve lykkelig alle dine dager, selv om det bare blir en kort stund.
Jeg heter Virginia, og jeg bor i skogbrynet.
Og dette er slutten på den første boka om Det tiende kongerike.
Norske tekster: P.S. Mannes